Aurimas Ant 2009 02 10, 22:20
Mūsų dainius Ričardas Kairaitis-Strazdas prašė paskelbti tokią žinią:
Papildoma informacija apie didžiąją Šyvos naktį:
Apie bhadžianas:
“Bha” reiškia šventas, “džia” – Dievo vardo kartojimas. Bhadžianos yra melodingos mantros ir jos sukuria galingus virpesius, valančius ne tik giedančiųjų sielas, bet ir aplinką. Namai, kuriuose giedamos bhadžianos, iš tiesų tampa sveikatos ir ramybės buveinėmis. Bhadžianų virpesių veikiama, aplinka pasidaro tyra, rami ir pakili.
Šiandien atmosfera užteršta nešventais žodžiais, blogomis mintimis, todėl nuolat daugėja blogybių, nusikaltimų ir žmogus greit užmiršta savo aukštus tikslus.
Kuo daugiau atsidavusių žmonių giedos bhadžianas, tuo labiau plėsis darnių virpesių laukai, ir šitaip sumažinsime žalą, kurią žmogus šiame Kali laikmetyje padarė sau ir aplinkai.
Bhadžianos skleidžia draugiškumą ir meilę, atsidavimą ir įkvėpimą. Jos kviečia visus dalintis džiaugsmu ir ramybe.
“Gyvenimas yra giesmė; giedokite ją... Tegul visas jūsų gyvenimas tampa bhadžiana. Tikėkite, kad Dievas yra visur ir visada, semkitės stiprybės, paguodos ir džiaugsmo, širdyje apdainuodami Jo garbę. Tegul melodija ir darna liejasi iš jūsų širdžių, ir tegul visi džiaugiasi ta meile, kurią jūs išreiškiate giedodami”.
Apie Didžiąją Šyvos naktį:
Didžioji Šyvos naktis (Mahašyvaratri) skirta Viešpačiui Šyvai. Ji reiškia “palankiausioji naktis” ir būna paskutiniąją mėnulio kalendoriaus maghos (sausis – vasaris) mėnesio dieną.
Šyvaratri skelbia, kad praleidus visą dieną pasninkaujant ir ištisą naktį budint, - t.y. simboliškai nugalint jusles, be miego stebint jų “klaidžiojimą” ir neleidžiant joms daryti žalos, - tamsą galima paversti Šviesa, kūną (šavam) galima padaryti šventą (Šivam)”.
Visos naktys yra paprastos naktys. Tai – tamsios naktys. Tačiau Šyvaratri – ypatinga naktis. Kuo ji ypatinga? Protas turi šešiolika aspektų. Mėnulis – protą valdanti Dievybė. Iš šešiolikos mėnulio fazių, penkiolika jau sudilo. Likusį vieną aspektą galima sulieti su Dievu, mąstant apie Dievą. Jei iš visos širdies giedama Dievo šlovei visą šią naktį, net tą vieną likusį aspektą galima sulieti su Dievu. Šią dieną įmanoma visiškai suvaldyti protą, kontempliuojant Dievą. Todėl ši diena laikoma palankia.
Apie šventes:
Šventės – tai proga pažadinti žmogaus sielą ir atitraukti ją nuo šio pasaulio rūpesčių. Tokia tikroji švenčių prasmė.
Kalendoriuje skrupulingai pažymėtos švenčių dienos – kiekvienų metų mėnuo, diena ir laikas – tam, kad pažadintų žmogaus protą, kuris po aktyvesnės dvasinės praktikos yra linkęs tingiai užsnūsti, jausdamas pasitenkinimą savimi.
Šventės yra palyginamos su pavojaus varpais, kurie nuskamba tam tikru metu, primindami žmogui, kada laikas keliauti į priekį, nes tikslas anapus horizonto.
Kad rezultatas būtų geras, turi būti tinkama valanda ir akimirka. Todėl patariama rūpestingai tyrinėti kalendorių.
Išminčiai, sudarę indų kalendorių, lygiai taip pat kaip ir išminčiai sudarę senovės Baltų kalendorių, išdėstė šventes taip, kad jos ugdytų proto tvirtumą ir emocinį tyrumą.
Apie Dievą:
Dievas yra visų formų ir vardų, kuriuos žmogus Jam suteikia Harmonija. Tik tie, kas nežino apie Dievo Garbę, reikalaus tik vieno vardo ir ir vienos Dievo formos Jo garbinimui ir, kas blogiausia, smerks kitų Jo Vardų ir Formų naudojimą.
Dievas turi milijoną vardų. Išminčiai ir šventieji regėjo Jį milijonu pavidalų. Jie garbino Jį visomis kalbomis, visomis tarmėmis, tačiau Jo šlovė beribė. Pasirinkime bet kurį Jo vardą, bet kurį mums mielą vardą. Pasirinkime bet kokį Jo pavidalą. Kartokime vardą, medituokime pavidalą. Tegu vardas ir pavidalas visur bus mūsų Draugas, Vadovas ir Globėjas.
Tas, kurį musulmonai garbina kaip Alachą, kurį krikščionys šlovina kaip Tėvą danguje, kurį vaišnavai aukština kaip Višnų, kurį šivaitai dievina kaip Šiambhu, kuris išpildo jų maldas, suteikia jiems sveikatą, ilgą amžių, gerovę ir laimę, Jis tas Vienas Dievas, yra vienintelis visų Dievas.
Apie išsilaisvinimą:
Nėra kito tokio palankaus amžiaus žmogui išsilaisvinti, kaip šis geležinis Kali laikmetis; nes pakanka vien tik prisiminti ir garbinti Viešpaties vardą, kad laimėtume Jo malonę ir išsivaduotume.
Apie mantras:
Tegul kiekvienas mūsų žodis būna mantra ir kiekvienas žingsnis – Dievo garbinimas!
Mantra yra tai, kas skatina ir padeda protui tyrinėti. Skiemuo “man” žymi tyrinėjimo procesą, o “tra” reiškia gebėjimą pereiti, persikelti, išsilaisvinti, išsigelbėti. Trumpai tariant, mantra yra tai, kas gelbsti, protui į ją koncentruojantis. Kitaip sakant, mantros yra skiemenys, žodžiai, frazės ir eilės, kurios, kartojamos su rožiniu ar medituojant, pakels žmogų į aukštesnį sąmonės lygmenį.
Mantra sujungia fizinį ir dieviškąjį pasaulius, ji duoda žmogui, kad jis atrastų dvasinį kelią, vedantį į išsilaisvinimą (mokšą, arba Tiesos suvokimą).
Tik įsigilinus į Vedas, jose esančių mantrų reikšmė tampa prasminga ir rišli. Jeigu mes neatpažinsime tikros ir nenuginčijamos Vedose pateiktų mantrų ir paties Dievo giminystės, Vedos atrodys kaip bet kuris kitas lėkštas nežinomo autoriaus rašinys, sudarytas iš įvairių raidžių ir žodžių sankaupos.
Vedos gyvavo žymiai anksčiau, nei atsirado šių dienų religijos ar į Žemę atėjo kuris nors Avataras. Todėl Vedos priklauso visai žmonijai, jos nepriklauso kuriai nors atskirai tautai ar religijai. Brahmanas egzistavo žymiai anksčiau, nei gimė protas ir intelektas, todėl Brahmano neįmanoma suprasti protu ir intelektu.
Mantros galia (mantra šakti) yra tai, ko negalima pamatyti. Galima tiktai padaryti išvadą.
Mūsų geri darbai yra tarsi “neigiamas polius” (elektrode), o dieviškoji jėga – šakti, įgyjama giedant Vedų mantras, - “teigiamas polius”. Darydami gerus darbus galime sutvirtinti “neigiamą polių”, tačiau, jeigu nesirūpinsime jėga, gaunama iš dieviškų mantrų, - nebus “teigiamo poliaus”, todėl mes neturėsime stiprios galios.
Apie Dievo vardo, mantrų kartojimą:
Širdies tyrumas – Dievo vardo, mantrų (mantros sudarytos iš Dievo vardų) kartojimo tikslas. Dievo vardą, mantras reikėtų kartoti ne lūpomis, o širdimi.
Kartokime Dievo vardą. Jo švelnumas pažadins mumyse glūdintį švelnumą. Kartą pajutę džiaugsmą kartodami Jo vardą, jau nė minutės negalėsime išgyventi be Jo. Jis taps reikalingas kaip plaučiams oras.
Nuolatinis Dievo vardo kartojimas balsu arba mintyse yra lengviausias būdas nuolat patirti Jo buvimą. Ši dvasinė praktika vadinama Namasmarana. “Nama” yra sanskrito žodis, reiškiantis vardą, o “smarana” reiškia prisiminimą, bet paprastai Namasmarana yra vadinamas Dievo vardo (vardų) arba Jo savybių (tokių kaip atlaidumas, užuojauta, meilė, gailestingumas, galybė...) kartojimas.
Namasmarana – lengviausias ir veiksmingiausias iš visų dvasinių praktikų rūšių. Dabartinis amžius yra labai palankus išsilaisvinti (mokšai pasiekti). Jei praeituose amžiuose dvasinė praktika buvo siejama su griežta atgaila (askeze – tapas, sudėtingų ritualų atlikimu - jadžna), tai, kad išsivaduotume šiame Kali amžiuje, tereikia tik kartoti Dievo vardą.
Galite paklausti, kuo gi ypatingas vardas, ir tvirtinti, kad tai tik žodis, garsas. Bet žodžiai turi didžiulę galią. Jie gali sukelti emocijas ir gali jas nuraminti. Kai sakome “šokoladas”, burna prisipildo seilių. Jei paprasto produkto pavadinimas gali daryti tokį poveikį, tai kokį poveikį žmonių protams ir širdims turi Dievo vardas!
Kartoti Dievo vardą nereikia jokio pasiruošimo, jokio atskiro laiko. Jį galima kartoti visur bet kuriuo metu. Nuolatinis Dievo vardo kartojimas pripildys mūsų gyvenimą Dievo suvokimo.
Kai laikrodžio sekundinė rodyklė apsuka vieną ratą, minučių rodyklė truputėlį pajuda į priekį. Kai minučių rodyklė apsuka vieną ratą, šiek tiek pajuda valandų rodyklė. Svarbu, kad sekundžių rodyklė visą laiką judėtų, o visa kita vyks savaime.
Lygiai taip liežuviui kartojant Dievo vardą protas truputėlį daugiau pradeda mylėti Dievą; kai protas šitaip nuolat juda, širdis artėja prie dieviškos palaimos. Svarbu, kad protas visada mėgautųsi vardo saldumu, o visa kita vyks savaime.
Minutės yra daug svarbesnės, negu metai. Jei neužpildysime savo gyvenimo minučių mintimis apie Dievą, prabėgs metai, ir kai mums reikės Dievo labiausiai, galbūt nebepajėgsime pajusti Jo buvimo. Bet jei mūsų gyvenimo minutės bus pilnos dieviškų minčių, bus jų pilni ir visi metai.
Dievo vardą galima kartoti:
* naudojant rožinį (sanskr. Džiapam),
* giedant bhadžianas (namasankirtan),
* ką nors dirbant ir aukojant Jam kiekvieną veiksmą.
*
Dievo vardas yra vienintelis patikimas laivas, kuris perkels mus per gyvenimo upę.
Dievo vardo kartojimas turi slaptą galią – pašventinti užterštą atmosferą. Šventos vibracijos, kurias skleidžia Dievo vardo kartojimas, prasiskverbia į žmogų ir transformuoja jo prigimtį.
Parengė (R.K)
Yra tik vienas Dievas ir jis yra visur
![:) :)](./images/smilies/icon_smile.gif)